Зараз час дуже важливих змін. Так можливо вказати на наступні: • Прагнення створення єдиного глобального світу на началах споживчого суспільства, надії на мультикультурні процеси, єдину модель освіти та раціонального менеджменту зазнали невдачі. • Натомість ми перед кризою змін клімату і необхідності виробляти інші підходи до відносин з природою. Домінація ідеї ефективного використання природи змінюється на ідеї розуміння, комунікації, партнерства та договору. Тобто потрібна інша свідомість, а це можливо лише через освіту. • Ми переживаємо перехід від домінування текстової культури в освіті до екранної культури. Ми ще не зрозуміли масштаби та глибину цієї зміни. Це зовсім інший зміст та форми освіти. Інша свідомість та орієнтації. Вже явний конфлікт між дітьми, зростаючими в екранній культурі, і формами і змістом освіти, орієнтованої на тексти. • Ми стоїмо перед конкуренцією щонайменше трьох великих історичних трендів світорозуміння та світотворення, на перехресті Самовизначень в творенні свого майбутнього. Чи мудро співвідношення їх в різних форматах освіти і створення відповідних форм свідомості, які допускають множинність різних форм освіти, або вступити в безперервну війну та конкуренцію між ними на тлі сучасних геоісторичних процесів та війн?
Питання освіти це питання виживання людства землі та України.
Освіта не галузь господарства, якою керують з міністерства, а базове середовище існування людства, як людства свідомого та людяного.
Тому треба думати та розмовляти про важливе, про суть та зміст освіти, а не тільки про актуальне, про реформи та ремонти. Бо звернувши увагу тільки на актуальне, через крок будеш мати проблеми ще більші.
Я знаю дві принципові моделі співвідношення суспільства та освіти:
1. Освіта обслуговує потреби суспільства і вибудовується під замовлення різних соціальних груп – держави, батьків, корпорацій, міст, еліти тощо.
2. Освіта створює суспільство через інтелектуальні групи та клуби, як творився християнський світ або європейський світ Нового часу через науково-дослідницькі групи, наукові товариства та університети.
Питання в нашому самовизначенні – що основа, а що похідне?
Перша теза – існуючі системи неможна кардинально змінити , можливий лише ремонт та модернізація
Не важко запропонувати красиву модель іншої освіти. Основна проблема, що робити з тим, що є – існуючі заклади та навчені люди. Усі спроби їх позбутись будуть руйнівними. Тобто існуючу система треба поправити, щоб вона не рухнула, бо освіта – хребет суспільства.
Нове треба вирощувати поруч, відповідно від прийнятої орієнтації на своє майбутнє. Проблема – існуюча система буде знищувати все нове у зародку.
В часи сталого стану або розвитку про зміст освіти майже все зрозуміло і усі зусилля тих, хто формує освіту, спрямовані на організацію та кращі форми передачі змісту.
Але в період крутих змін важливо зрозуміти, навіщо потрібна освіта, що є змістом, а вже потім – як це зробити, або точніше відповідати на усі три питання треба паралельно і одночасно
Зараз час дуже важливих змін. Так можливо вказати на наступні:
·Прагнення створення єдиного глобального світу на началах споживчого суспільства, надії на мультикультурні процеси, єдину модель освіти та раціонального менеджменту зазнали невдачі.
·Натомість ми перед кризою змін клімату і необхідності виробляти інші підходи до відносин з природою. Домінація ідеї ефективного використання природи змінюється на ідеї розуміння, комунікації, партнерства та договору. Тобто потрібна інша свідомість, а це можливо лише через освіту.
·Ми переживаємо перехід від домінування текстової культури в освіті до екранної культури. Ми ще не зрозуміли масштаби та глибину цієї зміни. Це зовсім інший зміст та форми освіти. Інша свідомість та орієнтації. Вже явний конфлікт між дітьми, зростаючими в екранній культурі, і формами і змістом освіти, орієнтованої на тексти.
·Ми стоїмо перед конкуренцією щонайменше трьох великих історичних трендів світорозуміння та світотворення, на перехресті Самовизначень в творенні свого майбутнього.
Чи мудро співвідношення їх в різних форматах освіти і створення відповідних форм свідомості, які допускають множинність різних форм освіти, або вступити в безперервну війну та конкуренцію між ними на тлі сучасних геоісторичних процесів та війн?
Маю на увазі орієнтації на:
·створення світів Людства та творящих світів Софії премудрості, на створення людини Людства, на свободу бути різними, на співіснування різних бачень та підходів - і освіта буде формуватись відповідно до принципів та цінностей людства в орієнтації на сенси та знання, на благо, на унікальність .
·ідеї трансгуманізму та пост людини, і освіта буде вибудовуватись в орієнтації на технології та інформацію, на прогрес та відповідні цінності, єфективності, пользи, стандарти та протоколи, на вимоги корпорацій.
·владні світи імперій та ієрархій, на людину держави, на стійкість та архаїку, на єдину правильну модель розуміння світу та поведінки, на маніпуляції та примітив хліба та видовищ, на жорсткі норми та канони освіти.
Зараз в Україні починає домінувати технологічна орієнтація освіти та робляться спроби задати єдину правильну модель освіти.
Треба визнати та співвідносити три базові формати організації освіти:
1. Стандартні універсальні для можливості співіснування та співпраці в основних аспектах суспільного життя – нова грамотність.
2. Групові регіональні або тематичні для ідентичності та професійного розвитку.
3. Унікальні персональні для самотворення людини.
Які пропозиції?
·Владі допустити освітні дослідження та експерименти, орієнтовані на інші моделі майбутнього для України та світу (думаюче суспільство, …). НЕ заважати новим формам.
·Допустити скорочення стандартних форм навчання до нового розуміння грамотності, допустити різні тематичні та змістовні орієнтації в школі, зміст професійної освіти творять професійні організації, а високу вільну персональну освіту творять в малих групах дослідників та мислителів.
·Перейти від розуміння освіти як системи закладів освіти до створення освітнього середовища, яким не можливо управляти, але можливо створювати йому умови для розвитку.
·Передивитись ідеї дипломів на заміну їх сертифікатами для гнучкості в сфері освіти.
ВОЛОДИМИР НІКІТІН, доктор культурології, Президент Українського педагогічного клубу, Проєкт Foundation for future, Київ.
Виступ на Актуальних діалогах «БУДУЄМО МАЙБУТНЄ УКРАЇНИ» за темою «Актуальні питання освіти майбутнього» 06 квітня 2023 р.
Найголовнішою технологією нашого світу є технологія керованої молодості, або ж «вічного життя». Згідно з творами античних авторів, ця технологія була доступна народу гіперборіїв, який пережив Великий...
Поспішати не поспішаючи
Зараз час дуже важливих змін. Так можливо вказати на наступні: • Прагнення створення єдиного глобального світу на началах споживчого суспільства, надії на мультикультурні процеси, єдину модель освіти та раціонального менеджменту зазнали невдачі. • Натомість ми перед кризою змін клімату і необхідності виробляти інші підходи до відносин з природою. Домінація ідеї ефективного використання природи змінюється на ідеї розуміння, комунікації, партнерства та договору. Тобто потрібна інша свідомість, а це можливо лише через освіту. • Ми переживаємо перехід від домінування текстової культури в освіті до екранної культури. Ми ще не зрозуміли масштаби та глибину цієї зміни. Це зовсім інший зміст та форми освіти. Інша свідомість та орієнтації. Вже явний конфлікт між дітьми, зростаючими в екранній культурі, і формами і змістом освіти, орієнтованої на тексти. • Ми стоїмо перед конкуренцією щонайменше трьох великих історичних трендів світорозуміння та світотворення, на перехресті Самовизначень в творенні свого майбутнього. Чи мудро співвідношення їх в різних форматах освіти і створення відповідних форм свідомості, які допускають множинність різних форм освіти, або вступити в безперервну війну та конкуренцію між ними на тлі сучасних геоісторичних процесів та війн?
Зміст
Поспішати не поспішаючи
Питання освіти це питання виживання людства землі та України.
Освіта не галузь господарства, якою керують з міністерства, а базове середовище існування людства, як людства свідомого та людяного.
Тому треба думати та розмовляти про важливе, про суть та зміст освіти, а не тільки про актуальне, про реформи та ремонти. Бо звернувши увагу тільки на актуальне, через крок будеш мати проблеми ще більші.
Я знаю дві принципові моделі співвідношення суспільства та освіти:
1. Освіта обслуговує потреби суспільства і вибудовується під замовлення різних соціальних груп – держави, батьків, корпорацій, міст, еліти тощо.
2. Освіта створює суспільство через інтелектуальні групи та клуби, як творився християнський світ або європейський світ Нового часу через науково-дослідницькі групи, наукові товариства та університети.
Питання в нашому самовизначенні – що основа, а що похідне?
Перша теза – існуючі системи неможна кардинально змінити , можливий лише ремонт та модернізація
Не важко запропонувати красиву модель іншої освіти. Основна проблема, що робити з тим, що є – існуючі заклади та навчені люди. Усі спроби їх позбутись будуть руйнівними. Тобто існуючу система треба поправити, щоб вона не рухнула, бо освіта – хребет суспільства.
Нове треба вирощувати поруч, відповідно від прийнятої орієнтації на своє майбутнє. Проблема – існуюча система буде знищувати все нове у зародку.
В часи сталого стану або розвитку про зміст освіти майже все зрозуміло і усі зусилля тих, хто формує освіту, спрямовані на організацію та кращі форми передачі змісту.
Але в період крутих змін важливо зрозуміти, навіщо потрібна освіта, що є змістом, а вже потім – як це зробити, або точніше відповідати на усі три питання треба паралельно і одночасно
Зараз час дуже важливих змін. Так можливо вказати на наступні:
·Прагнення створення єдиного глобального світу на началах споживчого суспільства, надії на мультикультурні процеси, єдину модель освіти та раціонального менеджменту зазнали невдачі.
·Натомість ми перед кризою змін клімату і необхідності виробляти інші підходи до відносин з природою. Домінація ідеї ефективного використання природи змінюється на ідеї розуміння, комунікації, партнерства та договору. Тобто потрібна інша свідомість, а це можливо лише через освіту.
·Ми переживаємо перехід від домінування текстової культури в освіті до екранної культури. Ми ще не зрозуміли масштаби та глибину цієї зміни. Це зовсім інший зміст та форми освіти. Інша свідомість та орієнтації. Вже явний конфлікт між дітьми, зростаючими в екранній культурі, і формами і змістом освіти, орієнтованої на тексти.
·Ми стоїмо перед конкуренцією щонайменше трьох великих історичних трендів світорозуміння та світотворення, на перехресті Самовизначень в творенні свого майбутнього.
Чи мудро співвідношення їх в різних форматах освіти і створення відповідних форм свідомості, які допускають множинність різних форм освіти, або вступити в безперервну війну та конкуренцію між ними на тлі сучасних геоісторичних процесів та війн?
Маю на увазі орієнтації на:
·створення світів Людства та творящих світів Софії премудрості, на створення людини Людства, на свободу бути різними, на співіснування різних бачень та підходів - і освіта буде формуватись відповідно до принципів та цінностей людства в орієнтації на сенси та знання, на благо, на унікальність .
·ідеї трансгуманізму та пост людини, і освіта буде вибудовуватись в орієнтації на технології та інформацію, на прогрес та відповідні цінності, єфективності, пользи, стандарти та протоколи, на вимоги корпорацій.
·владні світи імперій та ієрархій, на людину держави, на стійкість та архаїку, на єдину правильну модель розуміння світу та поведінки, на маніпуляції та примітив хліба та видовищ, на жорсткі норми та канони освіти.
Зараз в Україні починає домінувати технологічна орієнтація освіти та робляться спроби задати єдину правильну модель освіти.
Треба визнати та співвідносити три базові формати організації освіти:
1. Стандартні універсальні для можливості співіснування та співпраці в основних аспектах суспільного життя – нова грамотність.
2. Групові регіональні або тематичні для ідентичності та професійного розвитку.
3. Унікальні персональні для самотворення людини.
Які пропозиції?
·Владі допустити освітні дослідження та експерименти, орієнтовані на інші моделі майбутнього для України та світу (думаюче суспільство, …). НЕ заважати новим формам.
·Допустити скорочення стандартних форм навчання до нового розуміння грамотності, допустити різні тематичні та змістовні орієнтації в школі, зміст професійної освіти творять професійні організації, а високу вільну персональну освіту творять в малих групах дослідників та мислителів.
·Перейти від розуміння освіти як системи закладів освіти до створення освітнього середовища, яким не можливо управляти, але можливо створювати йому умови для розвитку.
·Передивитись ідеї дипломів на заміну їх сертифікатами для гнучкості в сфері освіти.
ВОЛОДИМИР НІКІТІН, доктор культурології, Президент Українського педагогічного клубу, Проєкт Foundation for future, Київ.
Виступ на Актуальних діалогах «БУДУЄМО МАЙБУТНЄ УКРАЇНИ» за темою «Актуальні питання освіти майбутнього» 06 квітня 2023 р.
Медиа
+
Зверніть увагу
Засновник Гіперборії вічно юний Купало – Аполлон – Гермес – Ной: реконструкція міфу про перенародження світу